Priredio: sdedus@yahoo.com
VJENČANJE JE DUGO TRAJALO prema romanu Sebastien-a Japrisot-a
Subota 6. Sječanj 1917.
petoricu vojnika osuđenih na smrt su pratili do Bouchavesnes-a
na Bojišnici kod Somme.
Pazite na žicu!
Prvi, nekada veseli avanturist,
je nosio broj 2124. Uvojačen je u oblasti Seine.
Na nogama je imao čizme, uzete od mrtvog njemca.
Prije nego što je postao 2124, zvali su ga Bastoche
i bio je zaljubljen u lijepu crvenokosu,
izvjesnu Véronique Passavant.
Bio je stolar.
Kada bi se odmarao od posla, otišli bi na pivo
u kafanu Little Louis', u ulici Golden Hand
Cipele je uzeo od neprijatelja kome više nisu bile potrebne.
Napunjene novinama i slamom,
zamijenile su njegove stare vojničke cipele.
Pred vojni sud je izveden zbog samo-povređivanja.
Na njegovoj ruci je pronađen barut.
Osuđen je na smrt.
Pazite na žicu!
Drugi vojnik je broj 4077,
također iz okoline Seine.
Bio je kovač Državne Željeznice u Bagneux-u.
Pravo ime mu je Francis Gaignard,
zvali su ga Six-Sous. (Sous - francuski novčić)
Znao je da su topovi loše napravljeni i da se zato samouništavaju,
ali ih bogataši prodaju.
Pokušao je to objasniti suborcima,
ali je bio slab govornik.
A jeftino vino, siromahov najbolji prijatelj,
umrtvilo je svijest vojnika,
pa je bilo teško dopreti do njih.
Broj 1818 je svakako bio najhrabriji a i najčvršći od njih.
Jednom je ubio svog suborca, časnika...
časnika koji je šutirao mrtve.
Dižite se!
Svinje!
Lijene kukavice!
Ti! Diži se!
U napad! U napad!
Ti! Polazi!
To nitko nikada nije saznao.
Benoît Notre Dame je bio farmer iz Dordogne.
Jednog Augustovskog jutra,
su došli na farmu po njega
i stavili ga na vlak.
Pazite na žicu!
Telefonska žica je bila jedina veza sa normalnim svijetom.
Tanka žica, njihova jedina šansa za pomilovanje predsjednika Poincare-a.
Iako je jedini koji je vjerovao u to
bio on. Broj 7328, uvojačen na Korzici.
Angel Bassignano.
Prema pričama svih koji su ga poznavali,
uopće nije bio anđeo. (Angel - anđeo)
Bio je lažov, prevarant, razmetljivac,
podlac i svadljivac.
Prije ovoga,
Tina Lombardi je bila njegova kurva.
Osuđen je na 5 godina zbog ljubavi ili časti,
u zavisnosti s kim pričate.
Bio je to, u stvari, sukob seoskih makroa.
Na ljeto 1916, sitni kriminalci su regrutirani
da pojačaju pukove osakaćene u borbama kod Verdun-a.
Dobio je pravo izbora.
Artiljerija je ovdje bas dobro odradila posao!
Ne, naprotiv, bilo je bas tiho.
Kome je onda to namijenjeno?
Pa, ustvari... vi sutra idete u napad.
Pa smo počeli na vrijeme.
Pazite na žicu!
Peti je bio "Suncokret", nadimak za sve iz klase '17.
Bio je pet mjeseci mlađi od 20.
Ovih dana, svega se plašio.
Loše paljbe francuskih topova,
vjetra koji je sa sobom nosio bojne otrove,
streljanja za primjer ostalima.
Ranije nije bio takav,
čak naprotiv,
hrabro se probijao kroz oluje dok je pomagao svjetioničarima.
A onda je došla i ta presudna granata.
Izvoli... Dobitni listić za povratak tvojoj zaručnici.
Karta za vojni sud.
Pusti ga, naredniče. Već je dovoljno propatio.
Mogu ga streljati.
- Budi čovjek jednom u životu. - Tišina!
Molim Vas, naredniče!
Tišina!
Kada su Mathilde i Manech prvi put vodili ljubav,
zaspao je, s rukom na njenim grudima.
Svaki put kad ga rana zaboli,
Manech osjeti Mathildino srce na dlanu.
Sa svakim otkucajem joj je sve bliži i bliži.
Da je Manech bio mrtav, Mathilde bi znala.
Od kad je stigla obavijest o njegovoj smrti.
tvrdoglavo se držala svoje intuicije, kao za tanki žicu.
Nikada se nije obeshrabrivala.
A Mathilde je vesela osoba.
Čak i ako je ta žica ne odvede do njene ljubavi, nema veze...
Uvijek je može upotrijebiti kao sljedeću stepenicu u potrazi.
Juna 1920, Mathilde je dobila pismo od časne sestre.
Pacijent bolnice u Rennes-u želi je vidjeti.
Upoznao je Manech U Siječnju '17 na Bojišnici kod Somme.
Kolovoz 1912.
Bio sam zgodan, zar ne?
Auto je Gdje Dion,
sa direktnim prijenosom.
Molim Vas, pričajte mi o Manech-u.
U Siječnju '17,
Pratio sam petoricu osuđenih vojnika.
On je bio jedan od njih...
Da.
Trebao sam ih odvesti u rov na prvoj liniji borbe.
Žandari su me čekali sa zatvorenicima
u blizini porušenog groblja.
Što tražiš ti u tim njemačkim čizmama?
Čekam.
Što čekaš?
Poincaréovo pomilovanje? Načekat ćeš se!
Pomilovat će nas!
Uopće nisam trebao biti osuđen.
Ja sam korzikanac, a ne francuz!
Pusti ga.
Pukao je, ali tako je najbolje.
Završili, poručniče?
Hladnoća ga je spasila.
Gangrena bi ga ubila da je ljeto.
A Manech?
Je l' bio u bolovima?
Morali su mu amputirati dva prsta,
ali se vise nije mučio.
Odveo sam ga u rov,
po imenu "Bingo Crépuscule".
Prokletstvo!
Zar ih nisi mogao negdje usput zagubiti?
Šutnuti ih u dupe i riješiti ih se!
Dobio sam naređenje da Vam dovedem ovu petoricu.
A sad ćeš čuti moje naređenje!
Trebam ih izbaciti izvan rova
i pustiti ih umrijeti kao pse
između naše linije i švaba!
To su moja prokleta naređenja, naredniče!
Vidite, naredniče, to sa švabama...
Previše je mirno? Napravimo vatromet
i gledajmo kako nastaje pakao!
Juha, momci! Imate sreće, još je topla.
Cikla i kopriva.
A što bi ti želio?
Veliku toplu čokoladu sa kruhom i medom.
Donijet ću ti to, makar morao ubiti svoje roditelje!
Ako vam nije problem, poručniče?
On je siroče!
Nabavit će ti to. Célestin Poux je "Lopov iz Kantine",
"Pljačkaš Kuhinje".
Petnaest minuta kasnije, donio je sve.
Usoljeni Guérande putar,
med od lavande,
i...
kakao iz Nigerije!
Predivno...
Reci mi, Suncokret,
nemaš nikoga kome bi pisao? Zaručnicu?
Mathilde.
Zaručnica mu se zove Mathilde.
Čujem njeno srce kako lupa, kao Morseova abeceda.
Zaručeni smo.
Na sreću. nećemo morati do kraja rata čekati.
Idem kući čim završim sa ovim streljanjem.
Da Vas poštedim ostalog?
Ja sam dosadna, ne i glupa.
Što se dogodilo?
Otvorili smo bodljikavu žicu
i opremili ih za hladno vrijeme.
Célestin Poux je dao crvenu vunenu rukavicu da bi zaštitili ruku tvom zaručniku.
Jesu li daleko?
Predaleko za bombe, preblizu za artiljeriju.
Plin otpada kao rješenje. Gaser uvijek dobije svoje!
Misliš da će preživjeti?
Ako ih ne raznesu na komade, umreće od gladi i hladnoće.
Kako god bilo, zabavljaće švabe.
Jedan kaplar je zagrlio Bastochea, stolara.
Bio je to kaplar Gordes.
Očigledno su se poznavali i prije rata.
A onda,
odoše gore.
- Sranje... - Tišina.
- Sranje! -Tišina!
Rujan '14.
70kg težine, bez problema!
A tu sam već bio van forme!
Ali tog jutra,
u Siječnju '17, je li Manech bio živ?
U zoru, Favart ih je prozvao.
Osim farmera iz Dordogne, svi su se javili.
Bassignano!
Tu!
Bouquet!
Što 'hoćeš?
Langonnet!
Da, još sam tu!
Suncokret, sakrij se malo bolje.
Notre Dame!
To je sve što znam.
Pisao sam svoj izvještaj teškog srca.
Bilo je krajnje vrijeme, Esperanza! Britanci će nas zamijeniti, odosmo.
Pa, što bi sa Bingo-stvarčicom?
Što je to?
Spisak osuđenih zatvorenika, podpisao stotnik Favourier.
Daj mi ga.
Nemoj stajati tu. Nije ovo Pompeja!
Unapređen si. Odlaziš u Vosges.
Bez obzira,
ovu spletku će mi biti teško progutati.
Sreća tvoja.
Tamo gdje ideš će biti otrovnih plinova i bombona na pretek.
Čuveni Vosges slatkiši.
Voljno!
Nekoliko mjeseci kasnije, ranjen sam, u Somme-u.
Dospio sam u ambulantna kola sa Chardolotom,
kaplarom iz Bingo Crépuscule.
Ali mu je ostalo još samo nekoliko dana života.
Ja sam. Esperanza.
Bingo Crépuscule, sjećaš li se?
Izvini, ne mogu te prepoznati.
Petorica izbačenih na ničiju teritoriju,
što se dogodilo sa njima?
Što misliš?
Nitko nije preživio.
Muči li te savjest, Esperanza?
Trebao si ostati.
Vidjeti velika slova M,
mahanje donjih vešom i let albatrosa.
Buncaš zbog groznice!
Izbacili smo petoricu i vratili pet leševa.
Zaključak...
Nemam oči ali mogu zamisliti izraz tvog lica i drago mi je.
Stvarno je govorio o velikim slovima M i albatrosu?
I donjem vešu.
Izvolite, gospođice.
U ovoj kutiji
su lične stvari osuđenika koje trebam vratiti njihovim najbližima.
Ali me zdravlje sprečava u tome.
To je pismo farmera iz Dordogne, Notre Damea,
pisao ga je svojoj ženi.
Original sam poslao odmah poslije Binga.
Ovdje ste zbog otrovnih plinova?
Nažalost ne. Prokleta Španjolska gripa!
Smrt radi na čudan način.
Ako ne možeš plakati, probaj pričašti.
Ako ne možeš govoriti, ne reci ništa.
Ali ponekad, pričanjem se dođe do plakanja.
Suze govore ono što ti ne možeš,
ako me razumiješ?
Ili, možeš zadržati taj kiseli izraz lica!
Mali Louise, reci Véro da mislim na nju.
Šteta što neće razgovarati sa mnom.
Vidio sam Biscuita, izgladili smo nesporazum.
Adieu, moj prijatelju. Bastoche.
"Benoît Notre Dame, broj 1818. Neću ti pisati duže vrijeme. "
Reci starom Bernayu da hoću da se razračunam sa njim do kraja Marta.
Njegovo gnojivo je preskupo, čuvaj ga se.
Reci mom Baptistin kog toliko volim
da će biti dobro ako bude slušao svoju majku.
Ona je najbolja osoba na svijetu. Voli te. Benoît.
"Za Tinu Lombardi, od Angel Bassignano. "
Ako Chickpea prije nego što me pozovu na večeru, Manech je živ.
Nisam gladna.
Večera je spremna.
Mathilde, večera!
Dolazim!
Mathilde je rođena 1. Siječnja, 1900.
Računanje njenih godina je lako.
1903, njeni roditelji su poginuli u nesreći autobusa br. 44.
Od onda,
Mathilde sebi često govori,
"Pepeo pepelu, prah prahu! Pepeo pepelu, prah prahu..."
Njen ujak i ujna,
Sylvain i Bénédicte, su je odgojili,
a o novcu od osiguranja njenih roditelja se brinuo Pierre-Marie Rouviere.
U petoj godini, Mathilde je obolela od dječje paralize.
Bila je vezana za krevet nekoliko mjeseci,
uprkos tretmanima senfom...
raznim viscima
i infuzijama napitaka od djeteline sa četiri lista.
Danas, Mathilde ima 20 godina.
Svira tubu.
To je jedini instrument koji može imitrati poziv za pomoć.
Chickpea, njihov pas, prdi u snu.
Kad god bi to čula, Bénédicte uvijek kaže,
Prdež kuce raduje mi srce.
Mathilde je potrebna svakodnevna terapija.
Od kad se završio rat, Georges Cornu, prvak u plivanju,
je masira.
Prvo ju je bilo sramota, ali se onda navikla.
Mathilde ponekad zamišlja da se sviđa Georgesu,
i da ga muči požuda.
Štaviše, jednom joj je rekao
Imate vrlo lijepo tijelo, gospođice.
A ja bih to znao, dosta sam ih masirao.
Nakon toga, kako ga je trebala zvati?
Dragi Georges...
Moj dragi Georges...
Jojo...
Ponekad, prije nego što bi zaspala
zamišljala je sebe u uzbudljivim situacijama sa njim.
Mathilde ne mora dugo zamišljati
da bi se zadovoljila.
Od kad je nestao,
ne može ni pomisliti na svog zaručnika dok se zadovoljava.
Tako to ide...
Da sam na tvom mjestu, Mathilde, zaboravila bih na njega.
Zašto juriti puste snove?
Da je živ, do sada bi se čula sa njim.
Zarobili su ga.
I sada je kod neke njemice sa pletenicama i velikim sisama!
Bretonac da jede kiseli kupus?!
Nemoguće!
- Mogu li da ti pomognem? - Nemoj se uzdizati.
Čvrsto stojim na zemlji!
- Što reče? - Nije bitno.
Svejedno sam te čuo.
Ali te tvoji snovi uzdižu.
Manech nije mogao biti zarobljen u Bingou-u.
Naši su osvojili protivnički rov.
Uglavnom, pobjednici su ti
koji zarobljavaju.
Onda je vjerojatno poludio.
Ili se negdje krije da bi izbjegao prisilni rad.
Prestani sanjariti, Mathilde!
Suoči se sa tim.
Naći ćeš ti muža, bez obzira na...
Nešto se ne slaže.
Pronaći ću "Lopova iz Menze", Célestin Pouxa.
A što bi ti želio?
Ili korzikančevu kurvu. Ona možda zna nešto više od mene.
Sutra, odlazim u Pariz.
Zašto?
Naći nekog preživjelog iz Bingo Crépuscule-a.
Germain Pire, privatni detektiv Uhoda bez premca
Navikao sam da radim na velikim aferama.
Imam pun ormarić takvih.
Skandali koji bi inače bili zataškani...
rasvjetljeni su zahvaljujući Pierovom uhođenju.
Evo, na primjer ova velika afera...
vrlo osjetljiva stvar.
'17, vlak iskače iz šina. 425 vojnika na odsustvu gine.
Istraga pokazuje da je časnik dozvolio da vlak krene,
iako su mu kočnice bile neispravne.
Potpuno zataškano od strane Poincaresove vlade.
Jedina nada familija žrtava naći krivca?
Germain Pire!
Uhoda bez premca.
Bez premca, gospođice. Našao sam odgovornog časnika,
na veliku žalost vojske.
Istini za volju, već je bio mrtav.
Samo da se spakiram i krećem u potragu za Poux Célestinom
i korzikančevom zaručnicom.
A koliko će to koštati, g. Uhodo bez premca?
Uhoda šiša samo prave ovce.
Za Vas, mogao bih za...
20 franaka dnevno.
Plus troškovi, naravno.
Čemu tolika darežljivost?
Hélene, dođi se pozdraviti.
Ne brinite za troškove. Germain Pire jede malo,
ne pije i škrt je za bakšiš.
Notre Dame gdje Paris?
Nije Notre Dame gdje Paris!
Zovem iz Pariza u vezi Notre Dame Benoîta!
Benoît Notre Dame!
Krupan, dobroćudni farmer.
Poginuo za domovinu.
Izgubio sam mnogo župljana.
A njegova žena i Baptistin su i dalje tu?
Tiho! Gospođice Minet, ništa ne čujem!
Ne. Jednog dana se spakovala i otišla, nije ostavila nikakvu adresu.
Je l' se to zbor čuje?
Naravno da se čuje zbor! Nalazim se u crkvi, gospođice!
Ali sa vaše strane vjerojatno ne djeluje kao crkvena pjesma!
Hvala vam, Oče. Doviđenja.
Bingo Crépuscule!
Ništa mi nije jasno!
Mislila sam da se volite boriti za izgubljene slučajeve.
Vaša nepristojnost je bila simpatična kada ste imali 10 godina, ne i sa 20!
Onda me ozbiljno shvatite.
Bacate novac na groteskni krstaški pohod!
Bingo Crépuscule! Zašto ne Yippee doodle-doo?
Želim pristupiti vojnim arhivama.
Recimo da postoji trunka istine u tome što govorite.
Ako je čovjek preživio, mogao bi završiti na prisilnom radu!
I svjesni ste toga!
Vaša potraga bi ga mogla dovesti u opasnost!
Budite razumni.
Vaši roditelji su mi povjerili...
"Pepeo pepelu... "
Upravo to.
Povjerili su vam moju radost.
Zbogom.
Hvala Vam, Pierre-Marie.
Nemojte biti takva, Mathilde.
Ja mislim na vašu budućnost.
Žao mi je što vam se zdravlje pogoršalo, uprkos masažama.
Vidjet ću što mogu napraviti.
Ne dešava se to samo u Lourdesu! (Lourdes - francusko Međugorje)
Tražim Tinu Lombardi. znam je od malena...
Dame, ja sam ujak Tine Lombardi
i želio bih saznati...
Oprostite...
Ja se staram o interesima porodice Lombardi
i tražim Tinu.
Dobila je neki novac.
Ti tražiš Tinu Lombardi?
Pa, ustvari...
Jeste li ikad bili na Korzici?
Vrlo lijepa, vrlo slikovita.
Ali Tina šeta ulicama
negdje drugdje.
Na sreću, visoki činovnik policije
joj je ušao u trag kod Bar-Le-Duc-a.
Valentina Emilia Maria Lombardi, iliti Tina,
registrirana je 1916
u blizini kampa 23. puka kod Marseillesa.
Nakon rata, koka je napustila kokošinjac!
Izgubio sam joj trag, ali sam bio vrijedan.
Kao da je u zemlju propala.
Dakle, odustajete.
Nikako.
Pire nikad ne prihvaća poraz. Pire je tvrdoglav.
Bolji od Pirea ne postoji.
Savršeno! Hvala vam.
Samo malčice.
Nemoj oči.
Pažljivo sa tim!
Izvolte, što želite?
Ovo je moj zaručnik.
A on,
stolar...
Mislim da ga poznajete.
Grlo mi se osušilo.
- "Dobra čaša vina... " - "Doktora podalje drži. "
Moto moje pokojne tetke.
Umrla je 1911 u Besançonu, imala je 99 godina.
Nijedan dan u životu nije bila bolesna...
Sretno.
Da kucnem u drvo.
Od rata?
Od hijene u botaničkom vrtu.
Pravio sam se važan, mazio sam je.
Bastoche i Biscuit su mi napravili ovo.
Biscuit?
Njegov najbolji prijatelj. Upoznali su se 1910
za vrijeme poplave, spasili su život jednoj gospođi.
Bastoche je bio talentiran
ali Biscuit... genije.
Pravio je čuda sa dijetlom!
Klinom je pravio sve moguće oblike.
Ovo je za vas.
"Luis, reci Véro da mislim na nju.
"Šteta što neće razgovarati sa mnom.
"Vidio sam Biscuit, pomirili smo se.
"Adieu, moj prijatelju. Bastoche. "
Ovo sa pomirenjem znači da su se svađali. Znate li zašto?
Misterija.
Zajedno su prošli kroz pakao,
Marne, Woëvre, Somme...
Jednog dana, tko zna zašto, više nisu razgovarali.
Biscuit je premješten.
Poginuo je u bombardiranju vojne bolnice.
Drago mi je da su se na kraju ipak pomirili.
Danas neće biti gužve.
Je l' može meni jedno?
Žedna je!
Drvena ruka, a srce od zlata.
Za ljubav.
Pravu ljubav!
Ali tko je Véro?
Véronique Passavant. Njegova ženska.
Često su dolazili zajedno.
Zašto bi se posvađali?
Možda je on malo švrljao a ona nije htjela da mu oprosti.
Izvolite. '17, ovuda.
A što su crvene fascikle?
Državna tajna.
Treba vam dozvola od nekoga na visokom položaju.
Naravno, nalaze se na katu!
Idite, pomozite mu.
Recimo da ste vi "neko na visokom položaju"...
onda bi nam vi mogli dati dozvolu.
Da razmišljam tako nebih bio časnik.
Smatrajte se sretnim što ste uopće ušli ovdje.
Obično su potrebni mjeseci.
Izgleda uredno ali je ustvari kaos.
Dakle, Somme...
Sektor Bouchavesnes, rov 108.
Kakav nered...
Pogledajte ovo. Strašno!
Mogu li Vam pomoći?
Hvala vam što ste pozitivno odgovorili na generalovu molbu...
Dobri smo prijatelji.
Bouchavesnes... tamo sam izgubio dva prijatelja.
Užasno, borbe u rovovima...
Ni u Parizu nije bio mnogo bolje.
Nisi mogao čak ni taksi poslije opere naći.
Čuo sam za to!
Trebaju nam informacije o rovu 108.
Papiri sa rasporedom, rov 104, 105.
Rov 107. Gdje li je 106?
Rov 108.
Baš nervira, ispisano je sa obje strane!
Rov 108.
"Iskopali su ga nijemci, a mi smo ga zauzeli 1916 i da li mu ime
"Bingo Crépuscule. " Zašto ne Yippee doodle-doo?
"6. Siječanj, ništa posebno.
"7. , teške borbe sa gubicima.
"Ubijen u borbi: stotnik Favourier, profesor povijesti.
"Poručnik Benoît Estrangin, agent za osiguranje.
"Kaplar... "
Čudno.
Neke žrtve su zavedene kao povjerljivo.
Povjerljivo? Mislite...
Žao mi je.
Zar ne biste mogli...
Žao mi je, ne smijem dalje gledati.
Čak ni general.
Molim vas.
Hvala Vam za vrijeme koje ste odvojili.
Nema na čemu.
Ovdje nema ničeg važnog. Papiri sa rasporedom, razne žalbe.
Uobičajne stvari.
Tako sam i mislio.
To se moglo očekivati.
Pretjerali ste!
Zaista se nadam da ovaj papir nije bio zaveden kao vojna tajna!
Morate mi reći ako je nešto važno.
Ništa bitno.
Samo dopust sa odsustvo.
Od predsjednika?
Baš to.
Predsjednik Poincaré je ponekad davao odsustva
vojnicima koji bi to zaslužili.
Kraj priče!
Ispratiću vas.
Kaplar Bouquet Kléber...
Kaplar Gaignard Francis...
Redov Notre Dame Benoît...
Redov Bassignano Angel...
Redov Langonnet Manech...
Zbog samo-povređivanja, osuđeni ste na smrt.
Ako, prije nego što izbrojim do 7, vlak ne uđe u tunel,
ili dođe kondukter,
Manech je mrtav!
1, 2, 3,
4, 5, 6...
Karte, molim!
Apri-li-li-li!
Kada se završi štrajk novina, možemo objaviti tvoj oglas.
"Nagrada za informacije o Bingo Crépuscule-u. "
Ohrabrivanjem joj nećeš vratiti apetit.
Vodi je na sajam u Quimperu.
Zašto?
Da promjeniš okolinu.
Možda upoznaš nekog lijepog dečka.
Zašto?
Da se oženiš i napraviš djecu. Reci joj!
Je l' možeš meni jednu naliti?
Sad i piješ?
"Čaša vina, doktora podalje drži. "
Odakle ti to?
Barmen sa drvenom rukom.
Moto njegove tetke. Umrla je u stotoj, u Besançonu, 1911.
Što reče?
U Besançonu, 1911,
99. godišnja starica je umrla i ostavila nećaka sa drvenom rukom
vlasnika kafane, u ulici Golden Hand,
kome je često govorila ovo što sam ja rekla Sylvainu.
Već se napila!
Gledaj!
Albatros je tvrdoglav.
On zna da ne može vjetar nadjačati.
Hej, moj šljunak!
Moj šljunak!
Véronique Passavant, 17. Jula, 1920.
Pišem vam iz kafane Little Louis'. Pričao mi je o Vama.
Moram vam reći za jedan susret
koji me je poprilično potresao.
Krenula sam u Bastocheovu radionicu. Bila sam neraspoložena.
Išla sam da razgovaram sa Bastocheom.
Bastoche?
Poginuo je. Na bojišnici kod Somme. Zar niste znali?
Ja sam čula drugačije.
Što?
Iz bolnice u kojoj se staram o oboljelima od sifilisa,
jedan pacijent vam šalje ovo.
Ukoliko ne želiš umrijeti, pokrivena otvorenim ranicama, odgovori mi!
Borac, koji se krije sa tvojim Bastocheom...
Reci mi...
reci mi da je korzikanac.
A već sam od malena imao traume od časnih sestara!
Tina Lombardi zna nešto što mi ne znamo.
Što reče?
Lombardijeva...
zna nešto što mi ne znamo.
To bi dokazalo da je Bastoche pobjegao.
Sa još jednim osuđenikom.
Ta drolja misli da je to njen Angel.
Ali ako je Bastoche pobjegao, pobrinuo bi se za Manecha.
Ako je pobjegao...
Dozvoli mi makar toliko.
Sa "ako", muha bi mogla nositi slona.
Možda.
Ali bez "ako", mogu se slobodno i objesiti.
Zahvaljujući tebi, svoje vrijeme provodim sakupljajući šljunak sa travnjaka!
Kada vidim šljunak, obavezno moram doći sa stilom.
Za gospođicu.
Gvožđara Leprince, Pariz, 25. Jul, 1920.
Nedjelja mi dozvoljava da pišem. Odgovaram vam u vezi
Célestin Pouxa i ostalih preživjelih iz Bingo Crépusculea.
Poznavao sam tog momka. Najpametniji lopov koga sam ikad upoznao.
Zahvaljujući njemu, nikad nisam bio uskraćen!
Olivier Nergeton, Animirane igračke.
Célestin Poux je bio naš spas,
poznatiji kao Lopov iz Kantine ili Još Samo Malo.
Krivotvorio je dokumente o gubicima,
podešavajući brojeve vojnika tako da bi dobijali dupla sljedovanja.
Ako ga ikad vidite, recite mu da ga nikad neću zaboraviti.
Etienne Morillon, učitelj, 3. Avgusta 1920
Uvijek nas je zasmijavao.
Čak nam je i maskotu izdresirao!
Dobro jutro. Kakvo vrijeme!
Germain Pire, privatni detektiv.
Mathilde nam je pričala o vama.
Sylvain!
Reci Mathilde da siđe dolje.
Gospodin Uhoda je došao.
Poux se seljakao unaokolo.
Dva dana u Dreuxu, onda Troyesu, Castreu,
pet dana Seteu.
Biti će potrebno sreće i strpljenja da bi ga uhvatili.
Šteta.
Hélene, uzmi malo kolačića.
Probaj ih.
Reci mi da li su dobri.
U kuhinji bi vam bilo udobnije.
Hvala ti, Bénédicte.
Ostavit ću vas nasamo.
Poux ne može ostati na jednom mjestu, za razliku od Tine Lombardi...
ona nas vrti u krug.
Znam. A ona je i majstor prerušavanja.
Ima li išta novo o Biscuitu?
To je Benjamin Gordes.
Na dan kada je osvojio
nagradu za stolarstvo šesti put uzastopno.
Točno.
Biscuit,
Bastocheov najbolji prijatelj,
je nitko drugi do Benjamin Gordes.
Vojnik iz njihovog voda
je rekao da su bili kao braća prije nego što se sve pokvarilo.
- Zašto mi nećeš reći? - Prestani!
Reci mi!
Ne želim se s tobom potući, prestani!
Zašto ne pričaš sa mnom?
Čija je to bila ideja?
Moja? Ne, tvoja!
Kopile!
Ideja je bila njegova!
Sve zbog jedne žene!
Véronique Passavant je raskinula sa Bastocheom u Junu '16.
A odmah nakon toga žestoko se potukao sa Benjamin Gordes.
Ne moraš biti Pitagora da bi shvatio!
I sreli su se tek u Bingo Crépusculeu?
Gdje se sve i završilo!
Ne, tu sve počinje, g. Pire.
Tu sve počinje...
Tina Lombardi je sigurna da je Bastoche živ.
Po čemu je Bastoche bio drugačiji od ostalih te večeri?
Je l' on bio jedini stolar?
Nešto je činilo Bastoche drugačijim od drugih.
Njegove njemačke cipele!
Jedini je imao njemačke cipele!
Naravno. U pravu si!
Tina Lombardi je otkrila da je čovjek sa njemačkim cipelama preživio.
Kladim se da je viđen sa još jednim suborcem!
Vidio sam dvojicu vojnika koji su izgledali kao skitnice.
Jedan je nosio njemačke čizme.
Nosio je drugog.
Također znamo da se Bastoche pomirio sa svojim drugom!
Upravo tako!
Da li je to promijenilo tok zbivanja te večeri?
Ako mi ne pukne kora,
Gordes je uspio spasiti Bastochea i Manecha.
Nikada neću staviti pitu u rernu!
Moram natrag u Pariz.
Ponovo? Sav taj novac će nestati.
"Pepeo pepelu... "
Svježa riba!
Oprostite, Elodie Gordes?
Eno tamo, prodaje mrkvu.
Hvala.
Ne poznajem ga!
Kog od njih ne poznajete?
Da nije njega, kojim slučajem?
Zašto su se Bastoche i Biscuit posvađali? Je l' zbog vas?
Nemam ništa više za reći!
- Želim znati! - Ostavite me na miru!
Posljednji put su se sreli u Bingo Crépusculeu.
Moj zaručnik je također bio tamo. Sa Bastoche.
U tom glupavom rovu!
Želim razumijeti.
Nije to što mislite.
Ne mogu pričati o tome. Dajte mi svoju adresu.
Rukopis mi je odvratan
ali ću vam sve objasniti u pismu.
Obećavam.
Samo naprijed! Moj šljunak!
Ništa za mene?
Što?
Ništa za mene?
Samo novine.
Pišu o svemu osim o Elodie Gordes.
Vrlo smiješno!
Trebao bi ih čitati, svašta se može naučiti!
Da li je predsjednik otvorio istragu o Bingo Crépusculeu?
Možda i bi,
da nije ispao iz vlaka, u pidžami.
Pa, makar nosi pidžamu!
Makar nosi pidžamu!
Pronašli smo pet leševa.
Zaključak...
Znali smo da si lopov. Ali piroman?
Sve za mene?
Ne. Samo ovo.
Ako ne sakupljam šljunak, sakupljam poštara!
Sklonio si šljunak? Poštena borba.
Borbe nikada nisu poštene.
- Popiti po jednu? - Neću odbiti.
Gospođice, molim vas da moju tajnu sačuvate za sebe.
Kada sam upoznala svog muža, već je imao četvoro djece.
Nijedno nije bilo njegovo.
Iz ljubaznosti, oženio se sa udovicom koja je bolovala od tuberkuloze.
Bila je seljanka, poput mene.
Usvojio je njenu djecu prije nego što je umrla.
Ja sam također bila samohrana majka.
Tako je on postao otac petoro djece,
mislio je da svoju ne može imati.
Zamalo da me pregazite!
Proveli smo četiri nježne godine zajedno.
Napravili smo planove.
Sanjali smo o zajedničkom odlasku na more.
A onda je počeo rat.
Mislila sam da će se Bastoche brinuti o njemu,
pošto su vojsku služili zajedno.
Ali za vrijeme njegovog odsustva u Septembru, 1915,
odmah nakon bitke kod Artoisa,
Znala da ništa više neće biti kao prije.
Kad smo tamo, samo nas ovo pokreće.
Jednom, u zapaljenom polju, Vidio sam neke suborce...
njihovi pojasevi sa municijom su pucali kao vatromet.
Jednom smo morali koristiti tijelo palog suborca
kao štit.
Nešto ga je mučilo.
Jedne večeri mi je i rekao.
Ako dezertiram, žandari će doći po mene.
Jedina mi je šansa da dobijem šesto dijete.
Ako imaš šestoro djece, pošalju te kući.
Kao što rekoh, nije mogao imati svoju djecu.
Nisam se ni usuđivala pomisliti što je smislio,
ali nikako se nije htio okaniti ideje.
Nije prevara to što tražim od tebe.
Pogotovo ako je to bude sa Bastocheom.
Ne diraj to!
Ovih petoro nije moje, pa što nebi onda i šesto?
Čekat ćeš devet mjeseci. Rat će se završiti do tad.
Nikada se neće završiti. Nikada!
Makar bi imao devet mjeseci nade. Zar nemaš srca?
A onda sam jednog dana dobila poruku od Kléber Bouqueta,
poznatijeg kao Bastoche,
u kojoj piše da stavim obojenu tkaninu na prozor ako ne želim da se popnem.
Kava?
Rado!
- Poslije Vas. - Samo izvolite.
Hvala.
Šećer?
Ne, hvala.
Kutija za nakit?
Da, Benjamin ju je napravio.
- Čudna je... - Baš čudno da se nikada nismo sreli.
Djeca nisu ovdje?
Jesu, ali...
se igraju napolju.
- Rakijica? - Može.
Ne,ne... Oprostite.
Ne prija mi.
Ni meni.
Elodie, reći ćemo mu da smo uradili to.
To će ga smiriti.
Tako će biti lakše i meni i tebi...
svima.
Simpatične su bore koje se naprave kada se nasmješiš.
Onda ću se smeijšiti što duže mogu...
Za dva dana, na železničkoj stanici.
Hajde...
nasmiješi mi se posljednji put.
Da zatvoriš bore.
Čak nisam ni zatrudnjela!
Ali ubrzo, nije više strah mučio mog muža.
Mučila ga je ljubomora.
"Gdje? Kad? Koliko često? U kojim pozama?"
"Da li si uživala?" Napravio nam je pakao.
Sada, Bastoche je mrtav, kao što znaš,
a moj muž je poginuo u bombardiranju bolnice.
Olakšanje mi je što vam se mogu povjeriti. Ponekad, mislim da ću poludjeti.
Elodie Gordes.
Matti! Požuri.
Mr. Rouviere je na telefonu. Čeka.
Hajde!
Mathilde? Pierre-Marie je ovdje.
Imam loše vijesti za vas.
Šta znači loše?... To ste već mogli znati.
Ali vijest koju svakako ne možete više ignorirati.
Bili ste u pravu u vezi jedne stvari...
Manech i njegova četiri suborca su zaista bili u tom čudno nazvanom rovu.
Bili su sahranjeni na groblju Herdeli
nakon što su bili privremeno ostavljeni u krateru ispod nakatranjenog platna.
To je to, moja draga Mathilde.
U Junu, 1909, Mathilde ima 9 godina.
Manech Langonnet ima 10.
Boli li te kad hodaš?
Petak je, ili subota...
Mathilde se neseća.
Imaš li prijatelje?
Ja ti mogu biti prijatelj.
Smrdim na ribu?
Da li si ikad bila na vrhu svjetionika?
Mogu te ponijeti do vrha stepeništa.
Zato što je moj otac svetioničar!
Onda budi uobražena! Crkveni mišu! Seoski smetenjaku!
Da li želiš da te šutnem?
Je l' lijep pogled odozgo?
Izgrickaću ti uši!
Bacit ću te u tamnicu!
Ja sam lignjin sluga!
Prdež kuce, raduje mi srce!
Manech ženi Mathilde! (Manech's Marrying Mathilde - MMM)!
Manech ženi Mathlide!
- Ali ne pušim. - Znam, ali i uzmi...
Pomoći će ti da se sprijateljiš.
Ako stignem do krivine prije auta,
Manech će se vratiti živ!
Ako stignem do krivine...
Ako stignem do krivine prije auta...
Manech će se vratiti živ...
Ako stignem do krivine...
Hvalio si se da si godinu dana stariji od mene.
Sada sam ja starija.
Čovjek koji ti je dao rukavicu se zvao Poux.
Célestin Poux.
Smiješno, nije li?
Čovjek koga sam unajmila da ga nađe je Pire.
Germain Pire.
Također čudno ime.
Svejedno, nismo ga našli. Niti korzikansku kurvu.
Žica se prekinula, Manech,
ali ja ne odustajem.
I dalje vjerujem da je Tina Lombardi trag.
Moram biti sigurna.
Razumiješ me, zar ne?
Zato moram pronaći Célestin Pouxa.
Ponekad me stvarno nerviraš, da znaš.
Bilo bi nam mnogo bolje u Brittany.
Hajdemo, Mathilde.
Prehladićeš se.
Thouvenel!
Što želiš?
Tko si ti?
Da li si me ti zvala?
Tko si ti?
Dani su prolazili. I dalje ni traga od Célestin Pouxa.
Mathildeina tuga je prevelika.
Mora da jede. Razboljet će se.
Ostavi joj mesa iz juhe.
Njena tuga je počela da prelazi i na nas.
I tako,
u sred noći, 15. Rujna, 1920,
žica je ponovo spojena.
"Pobjeda! Najzad sam našao lutajućeg Pouxa.
"Poslato voljom boga i Davidson motora."
"Svi troškovi plaćeni, naravno. Germain Pire. "
Célestin Poux, Teror s Asfalta!
Oglas je vaš?
Mathilde je čvrsto sklopila ruke,
da se nebi tresla i rasplakala
i napravila budalu od sebe.
Nisam točno vidio kad je vaš zaručnik pogođen.
Otišao sam po gulaš
i naletio na Lebeguea, momka koga sam upoznao u Vosgeu.
Rođenog Meuseica. Ili bolje, rođenu naivčinu.
Čak i takav, umio razlikovati dobru kavu od kafetina.
Siguran sam u to. Pokušao sam mu prodati mejšavinu kave i uglja
u zamjeni za nešto holandskog duhana.
Dakle, kada ste posljednji put vidjeli Manecha,
bio je živ?
Nisi ga mogao ne vidjeti.
Urezivao je slova M na spaljeno stablo,
na ničijoj zemlji između dva rova.
Urezao je tri slova M prije nego što ga je albatros sredio.
Albatros?!
"Albatros.
"Velika morska ptica grabljivica,
"ljeni saputnik,
"što klizi po nebu uporedno sa brodovima
"sve do gorkih dubina. "
To je pjesma od Baudelaire-a.
Također je i njemački bombarder.
Strojnica mu se nalazila pozadi.
Još uvijek nismo mogli kroz propeler pucati.
Vi ste mu da li rukavicu?
Debelu, vunenu, crvenu.
Moja zaručnica mi je plela šalove i rukavice bez prstiju.
Koristio sam ih za trampu sa promrzlim senegalcima
i mijenjao ih za zlatne zube njemačkih vojnika.
Istopio sam ih poslije rata.
Njima sam platio mog Harleya.
Ali...
da li ste sigurni da je Manech mrtav?
Suborac mi je rekao, sa takvom ranom...
nije imao šanse.
Samo sam trojicu vidio svojim očima kako ginu.
Predajem se!
Nemojte pucati!
Preklinjem vas! Predajem se!
Pustite me da prođem!
Ja sam sa vaše strane!
Nisam francuz, korzikanac sam!
Nemam ništa protiv vas!
Jadnik.
Dakle, nije francuz!
Ajde onda da mu poništimo krštenicu.
Francuski kaplar se pobrinuo za njega...
Thouvenel. Svinja laka na obaraču!
Srce mu je bilo od kamena, ali je imao oštro oko.
Jadnik!
Pretpostavljam da vam se sviđa.
Ubio bih svoje roditelje za dobar paprikaš!
Ne brinite, siroče je.
Isto važi i za pečurke.
Ako volite pečurke, imam neke iz Périgorda...
Koga ste sve vidjeli kako gine?
Onog sa gangrenom.
Six-Sous.
Da, kovača.
Prijatelji...
Prije nego što umrem...
imam jednu želju.
Želim pišašati stojeći.
Kao čovjek!
A onda, pucajte do mile volje!
Zbogom živote, zbogom ljubavi
Zbogom svim tim ženama
Svemu je došao kraj
Gotovo je zauvijek
Ovaj sramni rat
Kod Craonnea, na visoravni
Tamo ćemo ostaviti svoja tijela
Jer smo svi osuđeni
Mi smo žrtvena jagnjad
A Bastoche?
On se dobro sakrio,
nismo ga mogli pronaći.
Čak i u zoru, kad se javljao na prozivci,
nitko nije znao gdje je. Bio je majstor u sakrivanju!
Ne, bio je stolar.
Bez obzira.
Upucao ga je albatros, zajedno sa vašim zaručnikom.
Albatros se zapalio i srušio iza neprijateljskih linija.
Vratili smo ga odakle je došao.
Što se dogodilo sa farmerom iz Dordogne?
Pravio se da je mrtav od početka. Nije da mu je to pomoglo.
Njemcima se baš i nije svidio trik sa bombom.
Ne gledaj! Samo će ti biti teže.
Kada sam se vratio sa gulašem meci su letjeli na sve strane.
Teško granatiranje je počelo.
Dovraga! Nitko ne može ni zamisliti kako to izgleda.
Ne možeš noge pomjeriti, srce ti lupa kao kod uplašene životinje.
Tada sam vidio kako Dordogneskog farmera razbijaju na komade.
U napad, prije nego što nas sve pobiju.
Pripremite bajunete!
To je bilo ništa naspram onoga što je uslijedilo.
Za Francusku!
Juriš!
Prošli smo pored tijela petorice osuđenika
kada je njemačka strojnica osula paljbu po nama.
Zbrisali su nas!
To kopile Lavrouye! Zadržao je papir za sebe.
Bolničari!
Koji papir?
To je sve što je rekao.
Te večeri je bilo dovoljno hrane da se nahrani cijela vojska.
Favart i Chardolot su brojali gubitke.
Zašto su ona petorica na spisku našeg bataljuna?
Samo radimo kako nam je zapovijeđeno.
Ovdje nešto smrdi.
Nešto smrdi? Lavrouye smrdi.
Zato hrana ne smrdi. Navalite prije nego što se ohladi.
Već se ohladila!
Znači vidio si kako ubijaju samo trojicu.
Svojim očima.
Zbog lažne nade ćeš samo patiti.
Nije lažna!
Hoćete li probati moj kolač?
Nisam siguran da li bih trebao.
Sa malo svježeg krema.
Pa ako insistirate...
Volim ljude koji cijene moju hranu.
Stavit ću je na spavanje.
Idemo svi na spavanje.
Uspori!
Loše ga kontroliraš, nemaš stila...
Bolje ti ide grabuljanje nego vožnja motora!
Hej, poštare! Odbaciću te do sljedećeg sandučeta.
A moja bicikla?
Prepusti to meni. Borio sam se u ratu! Nemam stalan posao.
Nisam ja kriv. Astmatičar sam!
Astmatičar na motoru!
- Pored mora. - Važi, pored mora!
Célestin, nije ti ovo motor sa prikolicom.
Ti muškarci, nikada ne odrastu...
Samo da se ne igraju rata.
"Reci starom Bernayu... raskusurati do Marta. Njegovo đubrivo je preskupo... "
Malo je vjerojatno da bi joj pisao takve stvari. Slažete li se?
Mora da je neka šifra.
Osim što šifre ljubavnika
nemožete razbiti razmišljanjem ili čak uz božju pomoć.
A Bastoche?
Ako su ga vidjeli sa njemačkim čizmama, sigurno je preživio.
Ne baš, gospođice.
Gordes mu nije dozvolio otići u tim cipelama.
Da su ih njemci vidjeli,
znali bi da ih je uzeo od nekog njihovog palog suborca.
Znači Tina Lombardi je na krivom tragu.
Čovjek sa čizmama
nije bio Bastoche.
To je bio Gordes!
Točno, gospođice!
Bio je sa dječakom,
iz klase '17... Desrochelles.
Sreo sam neke bolničare koji su se upravo mimoišli sa njima.
Jeste li vi iz Bingoa?
Možda jesam.
Recite im da je Gordes ranjen.
- On je sa dječakom kome je još gore. - Desrochelles.
- Otišli su do ambulante. - Sa njemačkim čizmama!
Živjela anarhija!
Anarhija.
Što se dogodilo, Matti?
Što sam rekao?
Otvori!
Budi razumna.
- Što ste uradili? - Ništa.
Tri godine ste znali da je mrtav.
Po meni je to tvrdoglavost.
A po meni, to je nada.
Poux ju je upravo ubio.
Ako mogu išta napraviti...
Možeš.
Odvedi me u Bingo Crépuscule.
Indijska princeza na svom slonu.
Sa svojim lovcima, na Putu Tuge.
Nalazio se tamo!
Baš tamo!
A na sto metara naspram Bingoa,
je bio Erlangen, njemački rov.
Gdje je spaljeno stablo?
Sve ostatke na bojnom polju
smo koristili da bi ispunili rovove.
Petoricu smo našli tamo, ispod katranskog pokrivača,
pokriveni zemljom.
- Nije bio lijep prizor. - Ne sumnjam!
Najmlađi je bio tek dječak.
Da li je nosio rukavicu?
Crvenu, vunenu rukavicu?
Svi su imali po jednu ruku u zavoju...
ali ništa na drugoj. Ne sjećam se da sam vidio rukavicu.
Athose!
Ne volim kada tako rovari.
Ovdje,
nikad ne znaš na što možeš naletiti,
da ti raznese ruku ili nogu.
To je kripta!
Između dva rova se nalazila crkva.
Bila je u ruševinama.
Nevjerojatno. Ništa ne prepoznajem.
Da li je Manech mogao izgubiti rukavicu dok je padao na zemlju?
Bila je usko šivena i usko namještena.
Drugu sam koristio u kuhinji do kraja rata.
Možda ju je skinuo dok je rezbario slova?
Ne bih znao.
Ali mislim da nije.
Koje nijanse crvene je bila? Svjetlo crvena?
Blještavo crvena.
Sa bijelim točkicama. Izgledala je kao jabuka sa crvićima!
Žao mi je što vas ovako uznemiravam.
Familija mog muža je dosta propatila u ratu.
Nisam željela preći
za stol francuskog vojnika pred njim.
Što mi možete reći?
Prije nego što je poginuo, moj brat Gunther
je vidio tvog zaručnika kako urezuje slova u drvo.
Nosio je crvenu, točkastu rukavicu.
Guntherov suborac mi je ispričao tu priču.
Nakon što je zrakoplov pucao na Vašeg zaručnika,
izgledao je odjednom vrlo loše.
Nakon toga,
nastao je pakao.
Bog je poštedio tog francuskog vojnika dva puta.
Onda... vaši su krenuli u napad.
Ubili su mog brata.
Imao je 23 godine.
Išla sam vidjeti njegov grob.
Žao mi je.
Vrijeme liječi sve. Vidjet ćete.
Moram se vratiti, zabrinut će se.
Izgleda da je nisam ubio.
Pardon?
Nadu!
Što se desilo?
Tina Lombardi. Osuđena je na giljotinu!
Nazvali su je "Uboica oficira".
Ubila je Lavrouyea i Thouvenela.
I planirala je ubiti Maréchal Pétaina.
Kad pomislim da si sjedila u invalidskim kolicima samo da bi me smekšala!
Razgovarat ću samo sa tobom,
zato što znam da smo vrlo slične.
Ostavićemo ih nasamo.
Ono što sam ja napravila mogla si i ti.
Nisam baš sigurna.
Plašila bih se.
Ja se ne plašim.
I ne žalim nizačim.
Osim za kosom.
Ošišaće me na "nulu" pred pogubljenje.
Izgledat ću kao Ivana Orleanska kada vidim svog Angela!
Zašto si htjela ubiti Pétaina?
Izbacivanje osakaćenih vojnika izvan rova je bila njegova ideja.
Zašto ne i Poincaréa?
Nije ih pomilovao.
Nisi znala?
Pomilovao ih je. Svu petoricu!
Samo neki dopust za odsustvo.
Lavrouye je zadržao papir za sebe.
Zašto bi to pseto Lavrouye napravio tako nešto?
Zato što psi igraju prljavo. Eto zašto.
Vjeruj mi.
Pobrinula sam se ja za njega!
Ti i ja smo vodile istu istragu.
Svaka na svoj način.
Tražile smo preživjele iz Bingoa,
Naišla sam na bolničara koji se brinuo o Angelu i ostalima.
Taj tip, Phillipot, je siguran da je vidio jednog od njih.
Velikog čovjeka, sa povredom glave.
Bio je velik čovjek. Povrijeđena glava, njemačke cipele...
Imao je njemačke cipele i nosio je jednog žgoljavog vojnika.
To je otprilike točno. Siguran sam.
Krupan čovjek, povrijeđena glava...
Njegov nadređeni mu je rekao da drži jezik za zubima.
Možeš zamisliti kako sam se ponadala.
A onda, srela sam čovjeka koji mi je raspršio snove.
Glavni narednik Favart.
Rekao mi je da je ta svinja Thouvenel upucao mog Angela, tek tako!
Kao da to sasvim normalno.
I za njega sam se pobrinula!
To mi je postala opsesija.
Ubiti sve koji su povredili mog čovjeka.
Tvoj Angel ti je ostavio ovo.
"Osveta je besciljna. Pokusaj biti sretna,
"i nemoj uništiti svoj život zbog mene.
"Tvoj anđeo iz pakla. "
Polazak za Pariz, Drugi peron.
Gordes, onaj koji je zamijenio cipele sa Bastocheom...
je l' bio krupan?
Biscuit? Nije bio sportski tip. Običan čovjek.
A niste saznali ništa novo o Desrochellesu?
Nije baš bio društven tip. Živio je sam sa svojom majkom.
Motam poći. Za sat vremena polazim za Venecuelu.
Sretno, Célestine!
I Vama!
Kad pomislim da si sakrio Poincaréovo pomilovanje!
Nisam htio dolijevati ulje na vatru.
Zamolila bih za još samo jednu uslugu.
Pretpostavljam da je u vezi sa Bingo-stvarčicom?
Sin prodavca knjiga, Desrochelles Paul,
rođen u Sarregueminesu,
preminuo u Veljači, 1897...
To je to, Desrochelles Jean!
Što?
U Saintesu.
Oblast Charente.
Recite mi, g. Pire, Tina Lombardi... Da li ste slutili
što je smjerala.
Srećom, putevi vam se nisu ukrstili.
Onaj tko uhodi, pobjegne, čim postane opasno.
Onaj tko uhodi, uhodi, ali, to radi sa daljine.
Imam novi trag za vas.
Jean Desrochelles. Evakuiran sa bojišnica 7. Siječnja '17.
Jedini rod mu je bila majka, udovica Desrochelles.
Živi u Rue gdje I'Abbaye 22. Saintes, oblast Charente.
Pa vi ste sve uradili!
Tražili ste me?
Suborac mog brata, onaj o kome sam vam pričala...
Sjetio se nečega što bi vam moglo pomoći.
Dva francuska vojnika koji su ga pratili tog jutra,
htjeli su se vratiti kroz ničiju zemlju.
Vidjeli su tijela vojnika.
Jedan je bio u nekoj vrsti malog podruma.
Francuski vojnici su djelovali iznenađeno.
Ne znam da li vam to išta znači.
Hvala Vam.
"Reci starom Bernayu da se hoću raskusurati do Marta.
"Njegovo gnojivo je preskupo, čuvaj ga se. "
"Njegovo gnojivo je preskupo... "
Mora da je neka šifra.
Zvao je g. Uhoda!
Nije našao ništa u Saintesu.
Znam!
Dobar dan! Recite.
Da gospođice. Sjećam Vas se.
Stari Bernay? Ne, nikad čuo za njega.
Benoît Notre Dame je koristio gnojivo od svojih životinja.
Nikada ga nije kupovao!
Hvala Vam, Oče.
Moram dešifrirati ovo pismo.
Mislim da smo sve bliži.
Biti ću - Bernay - Mart
Prodaj - Sve
Kaži - Ništa
Slušaj - Nikoga
Benoît
Oprostite, imanje "Kraj Svijeta"?
Posljednja kuća na kraju puta.
A ako ne dođe?
Doći će, ne brini.
Vrati se za dva sata.
Zdravo, Mathilde.
Opasno je vraćati ljude iz mrtvih.
Kada sam vidio oglas u novinama,
Znao sam da će, u nekom trenutku, žandari doći po mene.
Ne brini.
Imao sam šansu da te se otarasim...
ali sam ipak odustao.
Znali smo da si lopov. Ali piroman?
Nisam mogao da te ubijem.
Sada, čak ni zečeve i piliće, moja žena ih mora ubijati.
Rat mi je to napravio.
Znaš što želim čuti.
Da li je živ?
Kada sam ga posljednji put vidio. nije mu bilo dobro.
Ali, on je jači nego što izgleda.
Nemojte ostati u grupi.
Kada se situacija smirila, pokušao sam malo odspavati.
- Gaignard! - Što misliš gdje smo, u javnoj kući?
- Bouquet! - Što 'oćeš?
Notre Dame?
Onda se makro htio predati.
A kovač iz Pariza je ubijen.
Tvoj zaručnik je počeo urezivati po drvetu.
Onda je došao njemački albatros.
Osvjestio sam se kada se zemlja počela tresti.
Ne znam što se dogodilo. Samo sam vidio vrata od podruma
koja je granata malo otvorila.
Za Francusku!
Juriš!
Ušli su u ničiju teritoriju. Kada su došli do druge njemačke linije,
strojnica ih je sredila Nekoliko sati kasnije,
probudio me glas.
Moj Bože! Bastoche je mrtav!
Nećemo ga ostaviti ovdje.
Vratit ćemo se. Neće on nikud.
Bastoche je mrtav.
Vidi, ovaj se još mrda.
To je Suncokret. I on je gotov.
Granata je odvalila vrata.
Jedan od momaka je došao, u lošem stanju.
Bastoche je mrtav!
Svi ćemo izginuti.
Prepoznao sam Bastocheovog druga.
Onog što je uzeo cipele od njemca.
Nakon jela, uzeo sam njegov duhan.
Onda, čuo sam još glasova.
Hajde da pogledamo tamo.
Vidi ovo!
Prokletstvo!
To nije Suncokret.
Otkud on tamo?
Gdje je farmer iz Dordogne?
- Hladno mi je. - Ne brini.
Bio je gadno povrijeđen,
ali je tvoj verenik želio živjeti. Vidjelo mu se u očima.
Prebacio sam ga preko ramena i krenuo kroz rov.
Goreo je od groznice.
Osjetio sam toplinu na leđima.
I bio je u bunilu.
Govorio je kako mu srce kuca u ruci.
Hej, kaplare!
Samo 500m do bolnice.
Da li želite da stavimo vašeg druga na nosila?
Ne, hvala.
Ako vidite nekog časnika iz Bingoa,
recite im da je kaplar Gordes otišao u bolnicu sa Desrochelleso.
Kako želite!
Stigao sam malo prije eksplozije.
U generalštabu su se super sjetili staviti bolnicu
u hangar sa cepelinom punim hidrogena.
Suncokreta su upravo evakuirali.
Hoće li preživjeti?
Povreda kuka nije strašna. Ali ima ozbiljnu opalu pluća.
Obojica ste registrirani prema vašim brojevima sa pločica.
Ne želim ništa više znati. Ali, sretno u svakom slučaju!
Blokirajte dizalicu!
Molim Vas!
Nakon toga, pješice sam otišao do Bernaya.
Nisam imao pojma da li je moja žena primila pismo,
pa sam je svaki dan čekao na autobuskoj stanici.
Sa novcem od prodaje, kupili smo ovu farmu.
Najizoliranija koju smo našli.
Zovu je "Kraj Svjeta".
To je to.
Doviđenja.
Beš čudno.
Napravili ste rupu točno na liniji života.
Naravno.
Ja sam poginuo. Kod Bingo Crépusculea, kao i tvoj zaručnik.
Ako ikada pronađeš Jean Desrochelles-a negdje, živog,
obavijesti me.
Znaš gdje me možeš pronaći.
Raskomoti se!
A za Božić, uđi kroz dimnjak!
Za gospođicu Mathildeu.
Ja ću joj dati pismo.
Da sam na vašem mjestu...
ja bih je probudio.
Što je to?
"Živ je.
"Ostanite gdje ste, Mathilde.
"Samo ostanite gdje ste.
"Dolazim.
"Germain Pire. "
Baš sam blesava!
Bez premca u uhođenju, brži od trkačkog psa!
On je dobro i stvarno je živ, ali je izgubio pamćenje!
Podpuna amnezija. Čak je morao ponovo naučiti čitati i pisati.
Psihijatri koji ga liječe od '17 ali se ne nadaju previše.
Ali tko zna?
Postoji puno različitih amnezija.
Gdje je on?
U Milly-la-Forętu.
Postao je siroče po drugi put. Upravo je preminula majka koja ga je usvojla.
Pierre-Marie, da li poznajete g. Pirea?
Samo po reputaciji.
Čast mi je.
Mathilde, vjerovaću tek kad ga vidim.
"Svojim očima!"
Kada se Jean Desrochelles rodio,
njegova majka je imala 40, i on joj je bio jedino dijete.
Kada su ga žandari pokupili...
da bi osvežili trupe kod Ardennea.
Upala je u depresiju.
Jednog dana, suborac njenog sina ju je posjetio...
Chardolot!
Nažalost, Jean je gotov.
Granata ga je pogodila. Već je bio mrtav nekoliko sati.
Također bi trebalo Vam reći...
Moguće je da je najmlađi osuđenik zamjenio identitet s vašim sinom...
zamenivši pločice sa brojevima.
Skroz je poludjela kad su je zvali iz bolnice,
i zamolili je da dođe i bude uz svog sina.
Spava. Ostavit ću vas.
Tko ste Vi?
Tvoja majka, dušo moja.
Ja sam ti majka.
Napravio sam malu istragu.
g-đa. Desrochelles je poginula prije dva mjeseca.
Pregazio ju je kamion nakon što se posvađala sa prodavcem u radnji.
I to nije nagađanje!
- Piše u izvješću. - To smo već znali.
Nemojte se uzbuđivati.
G-đa. Desrochelles nije patila, preminula je na licu mjesta.
Nije zbog toga.
Osjećam se krivom!
Nisam ti vjerovala, moja draga Mathilde!
Trebala sam znati!
Baš mi je žao.
U onome što je ona nazivala njenom "Milly Ekspedicijom",
sunce, nebo i priroda su bili uz nju.
Kao prava dama, dala je sve od sebe da izgleda najbolje što može.
Obucena u bijelo radi svježine,
karmin zbog svečanosti, obrve sređene.
Ali nije stavila ono crno što izdužava trepavice.
Znala je da bi suze napravile kaos od toga.
Zna za vašu posjetu.
Rekli smo mu da dolazi djevojka koju je nekad volio.
Pitao je kako se zovete i vrlo mu se dopalo.
U vrtu je. Čeka vas.
Boli li te kad hodaš?
Hoćeš vidjeti što pravim?
Pokazat ću ti kasnije, kad završim.
Ali zašto plačeš?
Mathilde se oslonila na naslon stolice,
sklopila ruke u svom krilu i gledala ga.
Uz svježinu zraka, uz svijetlost vrta,
Mathilde ga je gledala.
Ona ga je gledala...
i gledala...
Priredio: sdedus@yahoo.com